Филмът е реализиран по истински случай.
Превод: GoddessDiana
Колония "Небесна дъга" 7G
Довиждане, мамо!
Добро утро, лельо! - Добро утро, Кадир!
В офиса ли отиваш? - Да.
Набраният от вас номер не съществува.
Господине, пристигнаха клиенти.
Нека дойдат утре.
Господине... шефът иска незабавно да ви види.
Нека почака до утре.
Благодаря.
Няколко години по-рано...
Ставай, безделнико!
Кой е? - Хей, ставай!
Иди за мляко.
Поне веднъж да беше станал по-рано, когато не си на лекции.
Погледни какъв задник си отпрал, лентяй такъв!
Повдигни си лунгито, всички хубаво да те видят.
Ако беше платил 50 рупии, щяха да ти донесат млякото вкъщи.
Но ти не можеш да си го позволиш,
така че иди сам за мляко.
Не, аз трябва да отида рано сутринта.
Кадир! Идвам!
Минутка.
Скоро сам ще ходиш за мляко.
Мамо, аз ще отида за мляко.
Видял ли си поне едно работещо момиче по това време?
Да вземаме млякото и да чистим тоалетни...
само с това се занимаваме. Да тръгваме.
Защо днес има толкова голяма опашка?
Ще можем да занесем млякото вкъщи чак след 10:00 ч.
Извинете, ще вземете ли и млякото с нашите карти?
Какво говориш? Не те разбирам!
Хей, какво цвилиш?
Сестричке, можеш ли да вземеш мляко и с моята карта?
Ти какво, крака ли нямаш? Сакат ли си?
Застани на опашката и си го вземи.
Сутрин рано изглежда като магаре!
Отвратително!
Винаги само се смееш! Опитай сам.
Дай!
Той ще се справи отлично!
Хей, вземи и моето мляко!
Застани на опашката, мошенико!
Ще вземеш ли млякото ми или не?
Нямам никакво намерение. Какво ще направиш?
Какво мога да направя на теб?
Но дъщеря ти Шамала е втори курс в колежа Минакши...
...и всяка сутрин в 8:45 ч. отива до там с автобус № 12 В
Доста добра, с очила, винаги със спортни обувки.
На нея бих й направил нещо.
Ще ми дадат само по две карти.
Трябва и някой друг да вземе.
Аз нямам дъщеря. Върви по дяволите!
Нямаш дъщеря...
но имаш съпруга, която работи в TVS.
Даже и на четиридесет, тя е много привлекателно.
Сита красавицата!
Разхожда се на Хонда с жакет без ръкави.
Почакай там. Ще ти го донеса, щом го взема.
Достигнахме възрастта,
когато кръвта закипява.
Изгубихме 20 години...
Сега мечтите ни са изпълнени с момичета.
Тези мечти се превръщат в основната ни храна...
Наричате ни любими, а после ни изоставяте бременни.
Думите ви и целият ви живот е една лъжа...
Жените не са марината, за да прибавят вкус на живота ви...
Достигнахме възрастта,
когато кръвта закипява.
Изгубихме 20 години...
Сега мечтите ни са изпълнени с момичета.
Тези мечти се превръщат в основната ни храна...
Сутрин заменихме кафето с цигара.
Младостта ни минава в гледане на еротични канали...
Усмивката на момичето е като дъжд в пустиня.
Душата те боли, когато нямаш пари за дискотека.
14- ти февруари носи със себе си само мъчения.
Животът е противен без приятелка, която ти пожелава "лека нощ" всяка вечер.
Ти си бик, пасящ даже и изсъхнала трева.
Ти умееш винаги да се възползваш от ситуацията.
Жените не са марината, за да прибавят вкус на живота ви..
Достигнахме възрастта,
когато кръвта закипява.
Изгубихме 20 години...
Сега мечтите ни са изпълнени с момичета.
Тези мечти се превръщат в основната ни храна...
Харесва ни да безделничим на терасата...
и да гледаме момичетата от манастира.
Но даже и след маските за лице, момичетата не попадат в капана ни.
Думата "съжалявам" ни звучи, като сари.
Тя е най-красивата сред хиляди.
А сестра й е още по-прекрасна.
Жените не са марината, за да прибавят вкус на живота ви..
Достигнахме възрастта,
когато кръвта закипява.
Изгубихме 20 години...
Сега мечтите ни са изпълнени с момичета.
Тези мечти се превръщат в основната ни храна...
Преминах! - Аз също преминах, приятел.
Да го отпразнуваме!
Получил ли е резултата от изпита?
Днес е 17-ти.
Трябваше вече да са ги обявили.
Получили резултата или не?
Провалих се по пет предмета.
Господи! Какво правиш? - Татко... - Стига!
Скъпи! - Пусни ме!
Трябва да умра.
Само тогава той ще разбере всичко.
Вечер не мога да спя.
Сърцето ме боли.
Не мога да бъда спокоен и една секунда.
Ако нещо се случи с мен, семейството ще се окаже на улицата.
Това не те ли интересува?
Бих разбрал, ако си се провалил, но си учил.
Но аз нито веднъж не съм те видял с учебник!
Защо си толкова непреклонен?
Престани! Не го бий! Чуй ме! - Пусни ме! - Престани!
Не се меси или ще те убия! - Какво става с теб?
Удари ме!
Виждаш ли, той вече вдига и ръка над мен.
Хайде, удари ме.
Проклинам те да узнаеш всичко от горчив опит!
Когато беше дете те носих на раменете си.
Сега си вече на 22 години.
Но аз все още те нося.
Това боли.
Щом в тази възраст ядеш все още от ръката на баща си,
опитай да ядеш с лявата ръка, а не с дясната.
Не те моля да изхранваш семейството.
Исках от теб само да учиш. Но щом ти не искаш,
щом не мислиш за бъдещето си, ти не си по-различен от един мъртвец.
В този дом, аз ще се отнасям към него, като към труп.
Достатъчно! - Скъпи... - Повече няма да търпя това.
По-добре напусни дома ни.
Дай му всички пари и скъпоценности.
Да отива и живее, където иска. - Какво говориш?
Повече да не се връща!
По дяволите!
Момчетата, които учат по улиците получиха златни медали.
Ти имаш собствена стая, мотоциклет, джобни пари...
Не те ли е срам!
Пушиш, пиеш, даже и в полицията беше вече.
Да, ще преуспееш в живота.
Много сме щастливи, че сме те създали.
Пушиш в чайната...
Но това, което пушиш не е цигара, а кръвта на баща си.
Скъпи, къде...
Дъще, върви след баща си.
Престани! Какво правиш?
Той ме смята за мъртвец. Тогава за него съм мъртъв.
Кракът ми повече няма да стъпи в този дом.
Той ме наби, като дете.
Щях да го ударя, но е на възраст... старец.
Аз ли съм единственият, който се е провалил на изпитите?
Всичко това е за няколко дни.
След като си взема дипломата, ще напусна къщата.
Нима няма да си намеря работа за 10000 рупии?
Ще си купя кола, апартамент и ще си подредя живота.
Докато съм жив няма да го погледна.
Кадир, ние те разбираме отлично.
Живота понякога си прави странни шеги. - Да.
От преди час сме донесли пиене.
Ако сега не пийнем, ще ни стане още по-зле.
Разбираме те прекрасно.
Благодаря.
Побързай.
Отваряй по-бързо.
Жал ми е за Кадир. Баща му е истински тиранин.
Да, ужасен е.
Кадир, тук още петима искат да пият.
Къде е? - Туршия...?
Снакс?
Отказва храната ни, а ближе стените...
Вярно е, че си глупак.
Дай го!
Докато облизваш стената, можеш да изпиеш цялата бутилка.
Трябва да пием по-изискано.
Като чужденци, на тихо място... прилично,
наслаждавайки се на всяка капка.
Разбрахте ли? Наздраве!
Какво каза? Ще те убия!
Анита! - Да, мамо?
Вземи ключовете и отключи вратата. - Добре, мамо.
Хей... по-тихо!
Толкова рано!
Добро утро!
Ясно, високомерна е. Не е лъжица за нашата уста.
Да, прав си.
Коя е тя?
Откъде да зная? Навярно нови наематели.
Да вървим.
Тя учи. Да не й пречим.
Защо трябва да тръгваме, щом тя учи?
Добре, остани си тук.
Скоро ще се разтопиш от силното слънце.
Ставайте!
Прибирайте чаршафите.
Хей... по дяволите! О, господи!
Господине...
Ще се облечеш ли?
Съжалявам.
Забравих за лунгито.
Забрави. На нея й е все едно.
Кой е?
Здравейте, госпожо.
Ние живеем точно над вас.
Наскоро се преместихте тук, все още не сте си подредили вещите.
Реших, че едно кафе ще ви дойде добре.
Благодаря.
Няма защо. Обаждайте се, ако имате нужда от нещо.
Извикайте ме, след като си приберете вещите.
Ще ви покажа къде са магазините. Няма да ви преча.
Анита! - Да, мамо?
Излей кафето и измий съда. - Добре, мамо.
Какво става днес с него?
Извикай го!
Хей, Раджеш!
Какво става с теб?
Кадир... Лакшми... много ми харесва момичето.
Кое момиче?
Това, което наскоро се премести тук.
Видяхме я сутринта.
И ти вече...?
Да, много я харесвам.
Идиот, важното е тя да те харесва.
Как се казва?
Ани. - Ани?
Пълното й име е Анита.
Последен курс е в колежа по информатика.
Изглежда, че са били много богати.
Но баща й се разорил и им се е наложило да се преместят тук.
Майка ми е говорила с тях сутринта.
Много възпитано семейство.
Само като я видим,
можем да разберем, че е кокетка.
Много възпитано семейство!
Как да разберем кокетка ли е или не?
Ти грешиш. Тя не е такава.
Защо ходихме в колежа? Трябваше тук да дойдем направо.
Хей, имаш ли пари?
Дойдох само, за да не си сама.
Повярвай ми, филмът е много хубав.
Мръдни се...
Стой правилно, идиот!
Какво стоите, като умрели?
Лакшми, свирни!
Конкурентите ни няма ли ги днес?
Супер! Ще видим кой ще победи днес. Лакшми..
Ало.
Не, в киното съм.
Хей, изключи си телефона.
Какво се перчиш? - Говори на тамилски.
Кишор, какво става?
Извинете, вие не можете ли да се държите прилично?
Погледнете това англичанче.
Идиот, сядай. Сядай, че ще те пребия!
Кишор... - Послушай я... седни.
Хулигани!
Хей, песните започнаха!
Господи! Какво ще правим сега, Анита?
Не зная. Някой трябва да ги спре.
Моят Кумир!
Суперзвезда!
Погледнете, господине.
От самото начало ни пречат да гледаме филма.
Изроди! Вземете мерки или ще извикам полиция.
Хей, знаеш ли в какво се замесваш?
Как посмя да ни наречеш изроди?
Слушай... - Как посмя да ме наречеш изрод?
Престанете...
Спрете...
Престанете или ще извикам полиция.
Мерзавци!
Ти... изчезвай от тук.
Какво?
Защо трябва да си тръгвам?
Върви си.
Кишор, да си вървим.
Не, Анита. На тези хулигани трябва да им се даде урок.
Моля те, да вървим!
Ако хвърлиш камък в калта, ще бъдеш целият опръскан.
Да вървим.
Не, Анита. Ще изчакаме полицията. - Да вървим.
Защо се месиш?
Няма да забравя родината си Тамил Наду.
Тук съм се родил и никога няма да изоставя тази земя.
Перчиш се с колата си? Негодник, супер класа!
Съжалявам... много съжалявам. Моля те, прости ми.
Хей, колата ми...
Стой там!
Ще се видим, приятел. - Довиждане.
Днес ще се напием.
Повече не спете на терасата.
Това не се харесва на тези, които учат там сутрин.
Какво не им харесва?
Сутрин хъркате,
и спите голи.
Ако там учеха момчета, добре, но това са момичета.
Нима това не им е приятно?
Господине, нека си гледат учебниците.
Защо гледат нас?
Всъщност ние спим по фланелки.
Хей, успокой се.
Кой се е оплакал от нас?
Новото момиче от квартира 7G.
Тя ме помоли да го кажа на събранието,
но аз реших да ви предупредя. Останалото е във ваши ръце.
Братко...
Вземи ме в твоят отбор.
Ти кой си? Не съм те виждал по-рано.
Неотдавна се настанихме в квартира 7G.
7G...? - Да.
Първо доведи някой от възрастните. - Защо?
Някой от семейството ти трябва да гарантира за теб.
Ако по средата на играта избягаш с бухалката... Върви.
Да доведа ли баща си?
Защо баща си? Може и брат си. - Нямам брат.
Щом нямаш брат, сестра си.
Стоиш като бик. Не можа ли да я хванеш?
Даже и дете би се справило.
Какво правиш, вместо да хванеш топката?
Това ли е той?
По-добре не играй с него. - Защо?
Не искам да говоря с него.
Няма нужда да говориш с него. Просто ме вкарай в отбора.
Арвинд... - Да вървим!
Моля те... Спечели поне две точки.
Не знаеш правилата и винаги проваляш играта.
Млъкни. Зная всичко.
Какво знаеш?
Погледни се как държиш бухалката.
Безполезен глупак в отбора ми!
Спри!
Мани, върви там.
Суреш, ти иди в средата.
Ганатапи, отдръпни се.
Не чуваш ли. Иди по-далече.
Какво прави той?
По дяволите! Подавай!
Спри!
Лакшми, ела тук.
Ела, спешно е.
Господи, времето ни е на свършване.
Какво има?
На небето няма облаци. Горещо е... много горещо.
Целият съм изпотен... времето свърши.
Проклето време... ти си глупак.
Знаеш, че не умея да играя.
В това е тайната на енергията ми.
Лош удар. Престани да се правиш на глупак.
Извинете!
Да? Секунда...
Просто удари топката.
Не съм виновен за това!
Извинете!
Какво има?
Вземи го в отбора си.
Не мога. - Какво? - Казах, че не мога.
Ти ли си се оплакала, че ти пречим на терасата?
Защо си дошла? Върви си.
Виж, дръж се прилично или...
Смяташ се за много красива?
Трябваше още в киното да те зашлевя.
Как посмя да ме обиждаш?
Идиот! Глупак!
Да бягаме...
Нареш, застани вляво. Пуджа, ела тук.
Бързо!
Хвани го... хвани го!
Нещо се промени...
Очите й донесоха светлина в сърцето ми.
Магията на жените разкрива всички тайни...
С какво би те предпазил чадъра, ако вали из ведро?
Ето това е крикет!
А ние само се мотаем.
Искам да се присъединя към техният отбор.
С такъв капитан страшно ще ми провърви.
Когато те прегърне, тя е като огън.
Тя е като цвете край пътя, покрито с роса.
Погледни я!
Играл ли си толкова дълго?
Имал ли си даже и един подобен удар?
Мамо!
Хей, Ану...
Когато те прегърне, тя е като огън.
Тя е като цвете край пътя, покрито с роса.
Мамо! - Какво има?
Влизай...
Защо стоиш там? - Всичко е наред, лельо.
Влез.
Ану, подай този стол.
Влез и седни.
Не се притеснявай, лельо. - Седни.
Майка ти те прати да донесеш съда?
Благодаря.
Почакай. Пийни кафе с нас.
Не, благодаря.
Седни.
Тя живее в апартамента, който е под нас.
Здравейте, чичо. - Здравей, дъще.
Наскоро се нанесохте, нали? - Да.
С какво се занимава баща ти? - Бизнесмен е.
А ти? - Уча в колежа по информатика.
Значи разбираш отлично математиката.
Ще ми помогнеш ли с уроците?
Нямам време. Иначе сам бих се занимавал с нея.
Сина си не мога да моля за това, защото и той е слаб с учението.
Повече от 5 бала не постига по никой предмет.
Последният път се провали по 12 предмета.
Добре, чичо. Ще тръгвам.
Добре, скъпа. - Всичко хубаво.
Можеше да замълчиш.
Толкова ли належащо беше да казваш, че съм слаб в учението.
Казах само истината.
Това беше единственото ни място.
Сега тя ни го е заела.
Вземете, всеки ще си го изпие у дома.
Правилно. Сега реши следващата.
Забрави го. Той е побъркан.
Моята Индия е най-прекрасната на цялата Вселена.
Малати...
Благодаря... благодаря, Анита.
Все още не съм взел вана. Само заради това...
Какво си се зазяпал? По-добре да отидем на кино.
Киното с нищо не може да се сравни с това.
О, Господи!
Вече не зная какво да гледам и какво не.
О, не! Дяволицата идва.
Ще ни зашлеви, ако ни види тук. Да отидем на кино.
На кино? Защо?
Не ме ли помоли току що?
Аз? Кога?
Това прилича на мучене в тоалетната.
Защо и вие не участвате?
Ти пееш много добре.
Да, Кадир.
Спечели поне едно съревнование.
Момичетата побеждават във всички дисциплини.
Пей, приятел...
Върви... моля те.
Престанете. Не искам да пея.
Иди. - Да вървим.
Пееш много добре.
Да вървим.
Не се притеснявай.
Елате тук.
Пей! Нали пееш добре!
Пей!
Брат ми пее много добре.
Трябва да ми помогнете.
Коя песен?
Момчета, времето ще свърши.
Има още много желаещи да пеят.
Аз съм крал на кралете...
Пейте с мен.
Аз съм крал на кралете...
Никога и пред никого не скланям глава.
Не само сега...
винаги ще бъда крал.
Въпреки, че нямам крепост и трон,
Но аз съм крал.
Крал на кралете.
Никога и пред никого не скланям глава.
Не правя разлика между ден и нощ... - Ден и нощ.
Без звезди на небето... - Звезди на небето...
Не правя разлика между ден и нощ... - Ден и нощ.
Сърцата ни се стремят едно към друго...
и пеят непрекъснато.
Погледите ни се срещат...
Сестричке, не се смей. Може да те набие, ако те види.
Когато реката потече по улицата, това е истински празник.
Аз съм крал на кралете...
Чий е звукът на тези стъпки? Чия е тази сянка?
Някой разби вратата на сърцето ми... кой влезе в него?
Кой ме омагьоса?
Щастието прелива в мен.
Хей, какво правите?
По вятъра изпратих желанията си.
Ароматът на цветето ласкае момичето.
Осъзнавайки това, тя запява песен...
и кукувицата я слуша даже.
Отвратително!
Негодници!
Хей, махайте се!
"Чичо ми се ожени за момиче от високомерно семейство. "
Какво?
Кой е този филм? - "Varsham 16".
Но ти обеща "Kulebagavali"?
Така е, но не можахме да го намерим.
Върви си вкъщи.
Защо?
Ако не Раджкумари, поне да се полюбувам на Кушбо.
Възхищавате се на и на възрастни и на младички актриси?
Анита, ела тук!
Започна ли вече? - Не. - Кой е филма?
"Varsham 16".
Ще останеш ли до края на филма? - Не. Не съм любителка на киното.
Ану...
Колко пропуснах?
Не се блъскайте.
Престанете да се бутате.
Стой спокойно.
Какво се е случило? Няма ли да ядеш?
Къде отиваш? - За мляко.
Раджеш...
Повече не я заглеждай.
Забрави за нея.
За кого? - За възлюбената ти.
Анита?
Защо?
Аз я обичам.
А тя?
Тя също.
Сигурен ли си?
Скоро сам ще се увериш.
Мошеник!
Той герой ли е?
Куче! Казах ви да не дружим с него.
Той кърви...
Проклетник!
Дръжте Кадир!
Събра се тълпа. Престанете!
Чуйте...
Пусни ме.
Не ви ли е срам да се биете за момиче?
Нима не му казах, че аз я обичам?
А той си е позволил да я заглежда!
Ще те убия, ако чуя това още веднъж.
Всичко беше много хубаво, докато не се появи той.
Пристигна от някакво блато и провали имиджа на колонията ни.
Кадир, остави го!
Това вече е прекалено!
Не става въпрос за него.
Ти видя, че тя го харесва. Забрави за нея.
Харесва го...?
Тя гледа на него, като на улично псе!
Това ли наричаш любов?
Теб даже и не те погледна.
Предатели!
Винаги сте на негова страна.
Кадир, престани...
Да вървим.
Ще се разправяме после с него. Да вървим.
Защо се биете за момиче?
Мръдни се.
Ако той даже я погледне, ще го убия!
Той те наби, но това не е страшно.
Но как така момичето те погледна?
Кадир... приятелю!
Отдавна не сме се виждали.
Какво правиш тук?
Тя е моя.
Прекрасно!
Много е красива!
Провървяло ти е.
Това бойно поле ли е?
Или море от огън?
Любовта е способна да промени съдбата, но трудно може да се разпознае...
Това бойно поле ли е?
Или море от огън?
Любовта е способна да промени съдбата, но трудно може да се разпознае...
Смесила си огън и вода?
От една страна си ангел, от друга - дявол.
Ти погълна времето ми, мислите ми...
и целият мен. Нима тона не е грях?
Момиче, нима у дома си нямаш храна?
Когато погледите ни се срещат...
пресвяткат мълнии и трещят гръмотевици.
Сладките ти думи ме карат да потрепервам...
Значи затова ме доведе тук?
Мисля, че това не е правилно.
Тя е сърдита.
Не.
...опитваш се да ме унищожиш?
Спри... спри... отбий!
Тук!
Спри, момче.
Дамите трябва да се качат в автобуса.
Отдалечавам се от приятелите си.
Нощите прекарвам в мечти да те видя на другият ден.
Животът ми се промени. Какво още искаш да промениш в мен?
О, магьоснице! Опитваш се да ме унищожиш?
Какво въже ще свърже спомените ти с моето сърце?
Даже и да изгоря жив,
прахът ми ще възпява твоето име.
Ти ли покори сърцето ми?
Ти ли се засели в сърцето ми?
Ще предизвикаш ли сладостни тръпките в сърцето ми?
Ще ме разбиеш ли на парчета?
Колко дълго да се реша?
Косата ми няма да стане права.
Глупав шампоан!
Какво има? - Сестричке...
Кажи ми.
Брат ми ме помоли да ти предам това.
Кадир, постъпваш неправилно. Прекрати това.
Какво?
Тези момичета са много различни.
Не се влюбват в момчета като нас.
Какво имаш в предвид под "момчета като нас"?
Ние сме недосегаеми?
Нямам в предвид това.
Сега момичетата са много взискателни.
Те искат да се омъжат за богат и образован мъж и да заминат в чужбина.
В такива мъже се влюбват.
Имаш в предвид, че съм негоден за нищо?
Видяхте ли как ме гледа?
Да, отначало винаги гледат така.
А после просто си тръгват.
Ти ще гледаш след нея, стоейки на улицата.
Какво не е наред с мен?
Нищо, приятелю.
Просто положението ти позволява само да я гледаш.
Нищо повече.
Ти никак не й подхождаш.
Положението ми...?
Сега разбрах.
Вие всички отлично учите и имате пари.
А аз не съм годен за нищо.
Само защото аз налагам правилата
вие дружите с мен, така ли?
Тя не ме ли обича?
Само си чешете езиците.
Ние ходим след много момичета, но нито една не ни поглежда.
А тя ме гледа.
Знаете ли колко съм щастлив през последният месец?
Всеки път, когато ме погледне имам чувството, че политам.
Заради това бих и дал всичко.
Взех решение.
Заради нея бих дал и живота си.
Не искам да слушам съвети от кучета.
Вие ревнувате, защото тя гледа мен.
Затова...
Лакшми, безполезно е да му обясняваме.
Да вървим.
Той и кучета ни нарече.
Интересно, какво друго ще измисли.
Да вървим.
Един ден ще й призная любовта си...
...пред всички.
Тогава ще ви видя.
Признай й любовта си и веднага ще разбереш всичко.
Защо е толкова упорит?
Мислите му са изпълнени само с нея. Нищо друго не осъзнава.
Не мога да живея без теб...
Исках да изразя любовта си с думи, но не зная как.
Не отговори на писмото ми.
Само ме гледаш.
Ние се харесваме.
Защо не признаеш любовта си?
Добре.
Вие не си признавате, докато ние не ви помолим.
Тогава аз ще ти призная първи.
Но само това не е достатъчно.
Затова ти купих подарък.
Негодник!
Колко още мога да изтърпя това?
Майка ти има същото?
Защо не го направиш и на нея?
Негодник!
Анита...
Всички вие видяхте.
Защо мълчите?
Изглеждам ли ви на евтино момиче?
Това момче ме преследва!
Аз отдавна го забелязах.
Тези негодници ни унищожават.
Само заради това се качват в автобуса.
Не оставят момичетата спокойно да отидат в колежа.
Искат да ги тормозят.
Такива момчета не трябва да се щадят. Бийте го!
Бийте...
О, не! Кадир...
Лакшми, поговори с нея.
Анита, моля те...
Прости му този път.
Той не го направи преднамерено.
Искаше само да ти подари ланче и да ти засвидетелства любовта си.
Водачът внезапно натисна спирачките...
Ние видяхме всичко.
Престани да разказваш приказки!
Познавам го много добре.
Той ме тормози отдавна.
Плача постоянно заради него.
Всичко си има граници.
Това ще му бъде за урок.
Анита... моля те.
Добре, Анита. Признаваме, че не беше прав.
Дай му последен шанс.
Анита, от това зависи живота му.
Умолявам те, Анита!
Анита, ние всички живеем в тази колония.
Трябва да оправим нещата между нас.
Помисли за баща му.
Той и така му е достатъчно тежко.
Ако разбере и за това, направо ще се обеси.
Анита, моля те... помисли за това.
Първо го наби с чехлите си, а после гарантира за него.
Чудя се какво ли й се върти в ума.
Утре той ще тероризира и други момичета.
Били ли са те?
Благодаря, Анита.
Много ти благодаря.
Той повече няма да се приближи до теб. Обещавам ти.
Това не трябва да се разчува в колонията.
Моля те.
Да вървим.
Защо стоят със ситата?
Молят се на луната...
и ще погледнат съпруга си през ситото.
Този идиот е годеникът на Анита.
Без да знае това, Кадир беше...
Такава е жестоката му съдба.
Писано му е било да се поправи след като го набият с обувка.
Лакшми, къде е Кадир?
Не съм го виждала от няколко дни.
Да не е напуснал града?
Скоро отново ще чуете за него.
Ще се скатава още няколко дни
и отново ще се развърти опашката.
Ще срещне красиво момиче и отново ще се влюби.
Млъкни, идиот!
Ако те ударя... - Млъкни!
Сега, когато Анита има годеник,
си намери друго момиче.
Въпреки това аз съм тук, не се крия, като страхливец.
Ще те пребия!
Недей...
Хайде, ако си мъж, повтори това, което каза.
Защо мълчиш? Говори!
Хей, смени си тона или ще ти избия всички зъби!
Къде отиваш?
Престани!
Чувстваш се толкова виновен, сякаш си убил някого.
Нека се смеят, това не е толкова важно.
Да бяха погледнали първо себе си.
Смятат се за непорочни?
Говориш прекалено много. - Ти говориш прекалено много.
Лакшми... - Остави ме!
Кишор, ела тук.
Престани.
Те такива ги наговориха.
Защо говорят само лошо за нас?
Каква е вината ти?
Любовта грях ли е?
Аз съм крал на кралете.
Никога и пред никого не скланям глава.
Не само сега.
Винаги ще бъда крал.
Недей.
Макар, да нямам крепост и трон, но аз съм крал.
Крал на кралете.
Млъкнете! Глупачки!
Самият Кадир е тук.
Пей, Кадир!
Моля те, Кадир. Само веднъж.
Лакшми, помоли приятеля си да попее.
Той пее много хубаво.
Всичко е заради теб.
Защо трябва да търпим тези обиди?
Виж, те ни се подиграват?
Наистина ли можеш да преглътнеш това? Защо мълчиш?
Думите, произнесени от очите й трудно могат да се разберат.
Търпението не принуждава жените да приемат любовта ми.
Сърцето не е огледало, всички да се огледат в него.
Не е възможно да обхванеш океана с ръце.
Сърцето не е огледало, всички да се огледат в него.
Не е възможно да обхванеш океана с ръце.
Макар, че листата опадват от вятъра...
по клоните остават следи от тях.
Макар, че сърцето ми е покрито с рани...
то все още те помни.
Когато момиче погледне момче...
не знае каква болка причинява това.
В мечти и в реалност...
тя не забелязва как се топи сърцето му.
Думите, произнесени от очите й трудно могат да се разберат.
Търпението не принуждава жените да приемат любовта ми.
Сърцето не е огледало, всички да се огледат в него.
Не е възможно да обхванеш океана с ръце.
В пустошта никой не се интересува от луната.
Не трябва да се влюбваме по заповед на очите си.
Далечната светлина не осветява пътя ни.
Светлините не могат да блестят като мълнии...
Очите принадлежат на теб, но болката принадлежи на мен.
Когато вълните се оттеглят,
пяната остава на брега.
Думите, произнесени от очите й трудно могат да се разберат.
Търпението не принуждава жените да приемат любовта ми.
Сърцето не е огледало, всички да се огледат в него.
Не е възможно да обхванеш океана с ръце.
На този свят има много момичета...
но сърцето ни избира само едно.
То мечтае да бъде до нея поне веднъж.
Това заставя душата да трепне.
Когато капката роса се стече по бодила...
той се разпада на части.
Лъжата на земята е приела форма на хубаво облечено момиче.
Под напора на ураганните ветрове, горите не се отместват.
Но дърветата и цветята се изкореняват.
Смеем се и плачем заедно, когато сме влюбени.
Когато момиче погледне момче...
не знае каква болка му причинява това.
В мечти и в реалност...
тя не забелязва как се топи сърцето му.
Думите, произнесени от очите й трудно могат да се разберат.
Търпението не принуждава жените да приемат любовта ми.
Сърцето не е огледало, всички да се огледат в него.
Не е възможно да обхванеш океана с ръце.
Макар, че листата опадват от вятъра...
по клоните остават следи от тях.
Макар, че сърцето ми е покрито с рани...
то все още те помни.
Той те е закачал в автобуса?
Аз...
Пусни ме, Анита! Пусни ме!
Пусни ме.
Негодник!
Пощадих го онзи ден,
но той не знае кой съм аз.
Как е посмял да те притеснява?
Животно!
До изгрев слънце ще бъде мъртъв!
Радж, аз съм.
Трябва да убиеш едно момче.
Кишор, престани! - Остави ме да говоря, Анита.
Аз...
Защо толкова се ядоса?
Седни.
Родителите ти още ли ги няма?
Разговарят със съседите на терасата.
Къде те докосна?
Онзи ден, когато исках да те целуна, ти се ядоса.
А някакъв си мерзавец спокойно те опипва.
От половин година те преследва?
Защо не си ми казала?
Даже не си подала оплакване в полицията.
Защо го съжаляваш?
Бъди внимателна, Анита. Не проваляй всичко.
Откакто баща ти банкрутира,
ние поддържаме семейството ви.
Не забравяй това.
Хората често се възползват, когато им дадеш малко свобода.
Така ли ще стоим докато дойдат родителите ти?
Какво искаш да направя?
Можем да се позанимаваме с нещо.
Вече сме сгодени.
Имаме пълното право.
От кого да се страхуваме?
Кишор... - Само пет минути, Анита.
Не, Кишор. - Хайде да се позабавляваме.
Моля те, пусни ме. - Аз съм твой съпруг.
Не. - Хайде.
Защо се държиш така? - Позволи ми да те целуна.
Толкова отдавна чакам това.
Мама.. - Моля те... не се страхувай.
Само една целувка. - Кишор, моля те.
Хайде, Анита.
Кишор, защо затвори вратата?
Ако татко дойде...
Той ще разбере всичко.
Да влезем в стаята. Хайде.
Ела, имаме малко време.
Негодник! Утре ще си го поучиш от мен.
Трябва да е това псе.
По дяволите!
Не съм позвънил.
Как разбра, че сме пред вратата?
Родителите ти не са пристигнали все още.
Приготвила съм сладки за теб. Ела.
Старая се от сутринта.
Всичко мина добре, нали?
Предай поздрави на родителите си. - Разбира се.
Следващият път не идвай без тях.
Анита!
Изпрати го.
Върви.
Те са създадени един за друг.
Добре, Анита. Довиждане. Ще се видим утре.
Превъзходно! На теб ти хареса!
Утре ти трябва да ме целунеш. Довиждане.
Бъди внимателна.
Ще се срещнем довечера.
Нали? - Да.
Кишор! Какво има?
Анита, защо си дошла тук?
Кишор, моля те! Не прави глупости.
Сядай в колата.
Той трябва да получи добър урок.
Чуй ме, той вече го получи.
Бедното момче. Повече няма да ме безпокои.
Моля те, остави го на спокойствие.
Защо го защитаваш?
Обичаш ли го?
Щом искаш да го пребиеш, пребий го!
Но защо наемаш някого за това?
Момче, изглежда заглеждаш годеницата на нашият Кишор...
и даже си я притеснявал в автобуса.
Искаш ли да живееш или не?
Защо не отговаряш?
Да, преследвах я.
Но сега всичко е свършено.
Повече няма да я безпокоиш, нали?
Не. - Добро момче.
Той каза, че ще я остави на мира.
Да го пуснем ли или да го пребием?
Той може да каже всичко.
Тя не може да ме обича.
Но не трябва да обича и този негодник също.
Наел е други да ме пребият! Негодник!
Анита, ела с мен.
Заобиколена си само от хулигани.
Дай ми бухалката! Ще го убия!
Как посмя да ни наречеш хулигани? Ще ти счупя краката!
Срамуваш се даже и да стоиш до мен?
Такъв съм аз.
Много съм ядосан.
Не зная как да изразя гнева си.
Харесвам много едно момиче.
Мечтая за нея ден и нощ.
Аз съм никой.
Когато си помисля, че имаш неприятности заради мен...
това ме изкарва от кожата ми.
Тогава се вълнувам и мога да направя дявол знае какво.
Защо такива, като теб не поглеждат такива, като нас?
Толкова се гордеех, че такова момиче ме обича...
...и Господ ми показва пътя,
но разбрах, че гледаш на мен, като на просяк,
когато ме удряше с обувката си.
Беше права. Това ми се полага.
Не зная за какво живея.
Аз съм негодник!
Но какво мога да направя?
Баща ми само ме бие и никога не ме разбира.
Когато бях на шест ме преби, защото не събирах бързо листата.
От този ден нататък...
той постоянно говореше, че съм безполезен. Такъв и станах.
Биеше ме като бик.
Тогава въстанах против целият свят.
Не мога да отсъдя прав ли съм или не.
Но правя това, което смятам за правилно.
Но сега, когато видях, че се срамуваш да стоиш до мен...
...осъзнах кой съм.
Улично лайно.
Аз мога да те обичам, но ти...
Вече и от това, че стоиш до мен
съм много щастлив.
Когато ме погледнеш
се изпълвам със сила.
Единственото хубаво нещо, което съм направил в живота си е, че се влюбих в теб.
Кълна се, може да съм негодник, но никога не съм мислил да те обидя.
Допирах се до теб... гледах те, нарязах кожата си с острие...
Така мога да изразя любовта си.
Както ти харесваш, не мога да подарявам картички и да казвам "обичам те".
Всичко е наред. Никога не безпокоя тези, които не ме харесват.
Какво ще изгубя, ако не ме обичаш?
Ще се намери някое селско момиче или дъщерята на леля ми за мен.
Ако не можеш да получиш това, което желаеш,трябва да желаеш това, което може да получиш.
Всички харесват Айшвария Рай.
Но нима мъжете не се женят и не спят при съпругите си заради това?
Когато загасим светлината всички са едни и същи.
Но ти не трябва да правиш такъв компромис в живота си.
Този Кишор е проклет негодник.
Много пъти съм го виждал в киното с момичета.